Арчибалд Маклийш
Стихове за едно погребение

Превод от английски: Александър Шурбанов, —

chitanka.info

Петнадесет дълги години ти вече лежиш сред полето.

Дъската над твойто лице се продъни, земята отгоре

се слегна, утихна отвън на дъжда шумоленето,

онази трева си отиде — прогниха й корените.

Тъй дълъг изглежда покоят след толкова подвизи.

Войнико, светът подир теб не е спрял своя ход.

С платненото простичко кепе момите не ще заплениш —

когато удари часът ти, те бяха едва шестгодишни.

Дотяга ми даже и в книгите „Обсадата на Суасон“[1].

Момчетата пак се записаха в Американския легион[2] —

колани и духова музика, и дамски резерв. В Калифорния

запасните маршируват с копринени униформи.

Ний пак сме си цивилизовани и всичко е обичайно.

За тези неща се приказва спокойно на чаша чай…

Животът е сума от факти, наречена Икономика.

А теб те измамиха просто експлозиите на бомбите.

Във твойта представа войната бе рицарска смърт и безстрашие.

Красивите думи вещаят нещастие, не разбра ли?

Сега ние всичко разбираме и съдим съвсем обективно.

Естествено, съжаляваме, че не остана жив —

излязоха страстни романи на разни жени-сърцеведки

на тема: безцелната смърт на мъртвите е трагедия.

Но да предъвкваш злъчта, е глупаво. Най-разярените

писатели си поднесоха взаимните извинения.

Германците, ниско остригани, се връщат в Миди (навик стар!)

а англичаните пият чудесната бира в Бавария.

Почивай, войнико, сега под дъжда във белгийската твърд —

сега всичко вече е ясно и всичко — отдавна забравено,

сега дървесината гние, земята е страшно корава,

сега ти си мъртъв…

[1] Град във Франция, където през Първата световна война са се водили кръвопролитни сражения. ↑

[2] Американска военна фашистка организация, създадена в 1919 г. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.